DEL TVÅ
Du är ett uselt, otacksamt hittebarn, Oliver.
Och en skam för kyrkoförsamlingen som uppfostrat dig gratis.
Om du inte kan bli lärling,
har styrelsen beslutat att skicka dig till sjöss.
Om vi nu kan hitta en kapten som vill ha en hyttuppassare utan vänner.
Och du har ingen annan att skylla än dig själv.
Om en månad dinglar du i en hängkoj, febrig och halvvägs till Timbuktu.
Sanna mina ord och om du har tur, kommer skepparen att prygla dig
till döds en dag efter middagen, eller mosa din skalle med ett järnrör,
bara för skojs skull.
Vilket är vanligt att skeppare gör, det är allmänt känt.
Och kommer bespara rättsskiparen besväret med en offentlig hängning.
Vilket skulle vara alldeles för bra för dig.
Alldeles för bra.
Raska på nu.
Raska på.
Jag kan inte tåla ett slött fattighjon. Raska på.
Tillbaka till arbetet, pojkar.
Mr. Bumble, ett nöje att träffa er, Sir.
Nöjet är mitt, Mr. Sowerberry.
Jag har tagit mått på de två kvinnor som dog igår natt, Mr. Bumble.
Utmärkt. Du kommer att bli förmögen.
Jag önskar att jag var begravningsentreprenör.
Tror du det? De priser styrelsen tillåter är väldigt små.
Det är kistorna också, Mr. Sowerberry.
Något måste vi tjäna, Mr. Bumble. Kvalitetsvirke är en dyr sak, Sir,
och alla järnbeslag måste skeppas från Birmingham.
Jaja, du vet inte någon som vill ha en pojke, va?
En pojke? Unge Oliver Twist, sockenslärlingen.
Han är en börda, en belastning för församlingen.
Men han kanske passar er, Mr. Sowerberry.
Nja, Mr. Bumble... På generösa villkor, Mr. Sowerberry.
Generösa villkor. Jo, men du förstår...
Fem pund?
Noga med i vems vård vi lämnar honom.
En väldigt rar pojke. Och fem pund med honom.
Oliver, dra upp kepsen ur ögonen. Håll upp huvudet och rappa på.
Oliver.
Stå här medan jag pratar med dig.
Av alla otacksamma pojkar jag träffat. Nej, Sir. Jag ska vara snäll.
Det ska jag, Sir. Jag är väldigt liten och det är så...
Så? Så...
Vadå? Så väldigt ensamt, Sir.
Alla hatar mig. Var inte arg på mig, Sir.
Torka ögonen. Håll upp huvudet.
Mr. Bumble. Mr. Sowerberry.
Jag har tagit med pojken. Buga dig.
Mrs. Sowerberry, frun. Det är fattighuspojken jag talade om.
Buga. Han är väldigt liten.
Han är tämligen liten, det kan inte förnekas.
Men han växer till sig, Mrs Sowerberry.
Det tror jag säkert, på vår mat och dryck.
Jag ser inget sparande i barnhusbarn
De kostar alltid mer att föda, än vad de är värda.
Men karlar tror alltid att de vet bäst.
Mr. Bumble, vilken elegant knapp. Den har jag inte sett förr.
Ja, den är vacker. Styrelsen förärade mig den
på nyårsmorgonen.
In här, ditt lilla benrangel.
Den har samma motiv som socknens sigill.
Den gode samariten läker den sjuka och skadade mannen.
Här, Charlotte, vad gjorde du med resterna som sparat åt hunden?
Där, frun.
Trip har ränt på gatan hela dagen och klarar sig utan dem.
Ge dem till pojken. Ja, frun.
Tyst, Trip.
Du är inte för fin för att äta dem? Nej, frun.
Jag har då aldrig.
Tyst, Trip.
Vad var det jag sa, de här fattighjonen är bara tänder och mage.
När du är klar, ska jag visa dig din säng.
Du är inte kräsen om var du sover, antar jag.
Spelar ingen roll om du nu när det, för det finns bara en plats för dig.
Kan ni öppna dörren då?
Öppna dörren. Jag ska, Sir.
Du är den nya pojken de skickat, va? Ja, Sir.
Se på honom.
Jag är nära att ge dig en smäll, snorunge.
Ursäkta mig, Sir.Vill du ha en kista?
Du vet inte vem jag är, va? Nej, Sir.
Jag är Mr. Noah Claypole och du arbetar under mig.
Så det är bäst att du lär dig att göra som jag säger.
Du kan börja med att ge dig ut och ta ner fönsterluckorna, hör du?
Men sätt igång då din lilla skurk, nerför trapporna.
Kom igen, rappa på. Upp med dig där.
Stop.
Upp på den. Du ska ta av fönsterluckan.
Ta upp träbiten. Den, ja. Ställ ner den där.
Kom igen, ställ den där. Försiktigt
Ser du hålet? Stoppa in ett finger. Sådär ja. Och dra nu.
Få nu armarna om den. Kom igen, så tung är den inte.
Vad är ditt problem? Se vad du gjort. Du klirrade...
Vad har du gjort? Ge hit den.
Ge dig in, din värdelösa lilla filur. Upp för trapporna.
Nu är du illa ute. Vänta till de ser vad du gjort.
Kostar redan pengar! Vad var det jag sa?
ln i köket. Hjälp Charlotte, din idiotiska snorvalp.
Sitt ner, kära Noah. Jag sparade en bit bacon åt dig från herrens frukost.
Oliver, stäng dörren efter Noah.
Kom igen.
Snabba på! Ät upp, kära du.
Här är din frukost, Oliver. Åt det på lådan där. Och kvickt, hör du?
Hör du, fattighjon? Annars får du smaka på den här.
Lor, vilken sär figur du är. Låt pojken vara.
Låt honom vara? Alla lämnar ju honom ifred.
Varken hans mor eller far besvärar honom, va?
Din sära själ, Noah.
Du är ganska så lämnad ifred, inte sant hittebarn?
Jag har gått i fattigskola och har ett riktigt hem att komma tillbaka till.
Så du kan bara lära dig att lyda die som är bättre.
Noah, låt inte dina bacon kallna nu.
Oliver, kom hit.
Oliver, ta dig samman. Sopa gårdsplanen.
Kom igen fattighjon, ta i nu då. Vad är ditt problem. Kom igen.
Kom igen, snabba på.
Är du klar? Oliver, gör som du blir tillsagd.
Förbaskade unge.
Oliver, frun ropar på dig. Nu kommer du allt få.
Oliver, du torkar rent trappstegen, annars får du en utskällning av frun.
Oliver, är gårdsplanen ren.
Ren, sa jag.
Oliver, kom hit din vilde.
Oliver, sopa gårdsplanen.
Var håller pojken hus?
Är du färdig? Klar snart fattighjon?
Varför inte? Kom igen, rappa på.
Oliver.
Den pojken får antingen sluta äta eller sluta växa.
Vi har inte råd med två lärlingar med aptit.
Varför var du tvungen att belasta oss med honom förstår jag inte.
Angående börda, skulle jag just säga...
Kom inte med vad du tänkte säga. Jag är ingen.
Fråga inte mig, jag vill inte inkräkta på dina hemligheter.
Kära du, jag vill fråga dig till råds. Nej, fråga inte mig om råd.
Fråga någon annan.
Angående unge Twist, min kära. Han har växt upp till en vacker pojke.
Det är bäst för honom. Han äter nog.
Han har fått ett svårmodigt uttryck över sitt ansikte.
Jag ska göra honom svårmodig.
Han skulle bli en ypperlig sörjare, min kära.
En lejd sörjare? Den odågan?
En barnasörjare. Men bara för barnbegravningar.
En sörjare av rätt storlek skulle ha en ypperlig effekt.
Ja, det skulle det.
Varför har du aldrig tänkt på det förr?
En ingivelse, min kära. Han skulle förbättra affärerna.
Väldigt bra, Oliver.
Tycker du om ditt nya kall? Väldigt mycket, Sir.
Inte så mycket, Sir. Du vänjer dig.
Det är ingenting när du vant dig. Stå nu där och vänta på mitt tecken.
Duktig pojke.
Det är skändligt. Det är vad det är. Gräm dig inte, kära Noah.
Han har lurat till sig herrens gunst. Men inte Mrs. Sowerberrys.
Hon trycker ofta till honom. Ja, jag också och jag ska trycka mer.
I fem år har jag slavat i affären. Jag har då aldrig haft en ny kostym.
Det bästa tyg. Specialskuren. Jag ska ge honom för specialskuren.
Jag ska se till att hjonet får betala. Vänta bara.
På vad då, kära Noah?
Du har vant dig vid jobbet, Oliver. Jag sa att du skulle det.
Väldigt tillfredställande. Du har funnit dig rätta, över förväntan.
Gå nu och hämta den där rullen filt.
Jag vet att Mrs. Sowerberry är hård mot dig ibland, men det är bara hennes sätt.
Hon är hård mot oss alla.
Veckla nu ut den.
Vi måste se mot framtiden nu. Om sju år löper din lärlingstid ut
och jag blir tvungen att betala dig gesäll lön.
Låt oss se, det blir nio shilling och sex pence i veckan,
med logi och tvätt.
Sju år? Ja, vadå då?
Ingenting...
Det verkar bara som så lång tid. Inte alls.
Inte när du lär dig ett hederligt yrke.
Ja, Sir. Men...
Men vadå?
Det gör mig ledsen ibland. Vad för något?
Att se folk ligga döda och deras familjer sörja.
Döden är vårt levebröd, pojke.
Sorg är mat och dryck för oss. Varje tår är ännu en shilling i kassan.
Kom ihåg det. Ja, Sir.
Om det inte passar, kan prova gatan eller fattighuset.
Nej, Sir. Jag menade inte...
Mr. Bumble, ett nöje. Jag hoppas det, Mr. Sowerberry.
Jag har en beställning på en kista.
Först en kista och en sockensbegravning efteråt.
Jag ska genast ta hand om det.
Det är den knäckta handlaren som dog i en dörrport i tisdags kväll.
Densamme. Jag var själv med under rättsundersökningen.
Ja, om jag minns rätt så kom juryn fram till att han dog av utsatthet...
Och brist på livets nödvändigheter. Det gjorde de, Sir.
De kom med ett speciellt utslag: om de ansvariga bara hade varit
samvetsgranna i sina plikter...
Styrelsen kan inte lyssna på okunniga jurymän.
Jurys är obildade, lismande kräk.
De har inte mer filosofi eller nationalekonomi om sig än så.
Jag föraktar dem. Det gör jag med.
Jag önskar att vi hade en jury på fattighuset i en vecka eller två.
Jag hade nog fått dem att tappa modet.
Bavare mig väl... Unge Twist.
Han har växt sen du tog hit honom. Det var jag som gav honom hans namn.
Jag hoppas han är stolt över det. Han har inte skämt ut sig än.
Det är allt bäst för honom, så länge Bumble är Kyrkokonstapel.
Ha en god dag, Sir. God dag.
Tänk på vad han sa. Ja, Sir.
Var tacksam att du är i en hederlig bransch,
med tysta, tillmötesgående kunder.
Gå nu och ät middag, medan jag går och mäter...
Hälsar på...
Vänder mig till den avlidna. Tack, Sir.
Mr. Sowerberry sa att jag ska äta nu. Så det säger han, va?
Han har inget bättre för sig än att tänka på din middag, antar jag?
Jag sa just det, Twist, att du är en råtta.
En råtta. Och du kommer att bli hängd.
Lyssnar du?
Och jag kommer ha nöjet att titta på. Ja, jag kommer allt att vara där.
Han är harhjärtad, ser du. Lyssna på det här.
Hjon.
Hjon, hur är det med din mor?
Hon är död. Hon är vad? Tala högre.
Hon är död. Oj, oj, är hon död?
Och du säger inget om henne. Vad dog hon av?
Av brustet hjärta, det berättade gamla Sally.
Jag tror att jag förstår hur det är att dö av det.
En riktig gammal saga, hjon.
Vad fick dig att lipa nu då? Inte du i alla fall.
Inte jag, va? Nej, inte du.
Nu räcker det. Säg inte mer om henne till mig.
Det är bäst att du inte gör det. Bäst att jag inte?
Hjon, var inte fräck och inte din mamma heller.
Hon var just en snygg en. Ja, min själ.
Hjon, vet du vad? Din mor var genomrutten.
Vad sa du? Ett vanligt genomruttet fattighjon.
Faktiskt var det bättre att hon dog när hon gjorde,
innan hon sattes i fängelse eller kördes till galgen.
Upp och slåss. Kom igen. Charlotte, frun, han har blivit galen.
Kom igen och slåss.
Frun, Oliver har blivit galen.
Usling!
Under trappan. Släpp mig.
Spring efter Mr. Bumble.
Han har blivit våldsam, först försökte han mörda Charlotte, sedan frun,
och sedan försökte han mörda mig.
Smärtan. Plågan. Skynda på, Sir, skynda på, här inne.
Här, frun.
Mr. Bumble, hon är helt förstörd. Jag hoppas det här lär herren att inte
skaffa fler av de där fattighusungarna.
Mr. Bumble, ge honom stryk innan han sparkar in dörren. Prygla honom rejält.
Jag ska slå honom blodig, frun.
Släpp ut mig.
Oliver. Du släpper ut mig.
Känner du igen den här rösten, Oliver? Ja.
Är du inte rädd, Sir? Skakar du inte när jag talar, Sir?
Nej!
Kom igen, släpp ut mig.
Släpp ut mig om du törs!
Mr. Bumble.
Han kommer från en dålig familj. Lettretlig natur, Mrs. Sowerberry.
Sköterskan och doktorn sa att hans mor kom hit under svårigheter
som skulle ha dödat vilken annan kvinna som helst.
Han måste vara galen. Ingen frisk pojke skulle tilltala er så.
Det är inte galenskap, det är mat. Mat?
Mat, frun. Du har övergött honom.
Du har givit honom konstgjort mod. Hade du hållit honom på havrevälling,
skulle det aldrig ha hänt.
Det är så det går när man är generös.
Jag sänker mig inte till att röra honom. En kyrkoman får inte sjunka så lågt.
Men, lyssna på det där. Ignorera det, frun.
Lämna honom i källaren tills han svultit en aning.
Sen kan du ge honom en läxa.
Utan nåd, frun.
Mr. Sowerberry ska ta hand om honom.
Ut, ut med dig.
Oliver, jag är besviken på dig.
Om jag så blir hundra, kommer frun inte låta mig glömma.
Men, Sir, han kallade... Inte ett ord, jag lyssnar inte.
Jag vet min plikt och jag tänker fullfölja den.
Förstår du? Bra.
Gå nu upp med dig, din lilla lymmel.
Du är just trevlig, va? Han sa strunt om mor.
Än sen då, din otacksamma usling?
Hon förtjänar det. Det gör hon inte.
Det gjorde hon. Det är lögn.
Vad väntar du på, Mr. Sowerberry?
Hur understår du dig att tala till Mrs. Sowerberry på det viset?
Sir.
Hårdare, Sowerberry, hårdare.
In i affären med dig och gör vad du ska, annars blir det ett kok stryk till.
Bröd och vatten i ett par dagar.
Om jag hör ett ord till från honom blir det ingenting och han får svälta.
Den sluga lilla djävulen.
Du är säker på att han inte är i här? Din dåre.
Han har tagit alla sina saker, alltihop.
Kassan.
Inget fattas.
Jag är rädd att vi var för hårda. Din svaga narr.
Sir, kan jag hjälpa dig med något?
Du har en pojke här. En pojke?
En pojke med namnet Oliver Twist?
Vem är du, Sir? Vad vet du om Oliver Twist?
Fattighusets chef sa att han var här.
Jag kan inte säga varför, men jag har intresse av att veta var han är.
Verkligen, Sir. Det har vi också.
Hur så? Pojken är i din vård. Han rymde, Sir. l morse.
Efter allt vi har gjort för och spenderat på honom, han blir hängd.
Hängd? Sir, kan ni inte berätta vem ni är?
Vad ni har för intresse av pojken? Borta säger ni...
... i morse.
Sir?
Bry dig inte om honom. Hämta Noah.
Sätt fart på sockenskonstaplarna. Skicka efter pojken.
Det är inte för sent att fånga honom.